Din episoadele anterioare...
Știu că sora mea a fost ucisă de un extraterestru. Tu ai fost, Max?
Liz Ortecho caută un criminal. Hai să-i dăm unul!
Voi recunoaște. Eu le-am ucis pe fete.
Nici nu știm de ce leșină.
Ba da. La fel pățea și la finalul liceului.
Îi era teamă că o voi părăsi. Acum se teme să nu te piardă!
- Isobel! Ce s-a întâmplat? - Iar mi se întâmplă asta.
Habar n-ai cât de multe știu eu.
Cum naiba e posibil așa ceva?
Tu ai mâna mai mare decât asta, iar a lui Michael era ruptă, Max.
De asta m-ai mințit!
- Ce e, Michael? - Nu eu le-am ucis pe fete, Isobel.
Știi bine cine a făcut-o. Mereu ai știut.
A fost Isobel, nu?
Da.
Sunt momente care ne marchează și momente care ne împart în două.
Întâmplări care ne fac să fim doi oameni diferiți.
Cei dinainte și cei de după.
Pentru totdeauna.
Kate Long dă o petrecere diseară. Toată lumea a fost invitată.
- Michael face planurile de aniversare. - Nici măcar nu e ziua noastră.
E doar ziua în care am fost găsiți întâmplător în deșert.
Am nevoie la baie.
E și mai enervantă în ultima vreme.
Deci eu pot mișca lucrurile, Isobel poate intra în mințile oamenilor...
Tu ce poți face?
În afară de pana de curent provocată de un vis sexy?
- Nașpa! Cred că sunt defect. - Glumești, nu?
Eu, când mă înfurii, trântesc mobila cu puterea minții.
Eu sunt cel defect.
- Ți s-a mai întâmplat? - Mă înfurii foarte des.
Doamna de la orfelinat a chemat un preot acolo,
ca să scoată demonii din mine. Am aflat că exorcismul e cam dureros.
Isuse, Michael!
Nu cred că Isus a avut treabă cu asta.
N-am nimic. Nu vreau să discut.
Isobel! Isobel!
Ți-a făcut ceva? Isobel!
Are un cuțit.
Max? Ce...
E mort?
- Cum ai... - Mi-am dat seama brusc că pot.
- Adu-l înapoi la viață! - Nu cred că merge așa.
Ce facem? Iz! Isobel!
Într-o zi, eram copii. Apoi, am devenit cu totul altceva.
- Ce faci? - Ce crezi că fac?!
Sap o afurisită de groapă.
Eu devenisem un criminal. Michael, complice.
Iar Isobel... Isobel era distrusă.
ROSWELL, NEW MEXICO
Seria I Episodul 6
După ce am plecat cu cortul, Isobel a început să tot leșine brusc.
Nu durau mult și se întâmplau rar.
Doar câteva clipe în care dispărea.
Am citit undeva că, după o traumă, poți avea pierderi de memorie.
Nu mi-am dat seama, dar atunci am pierdut-o cumva pe sora mea.
Povestește despre noaptea în care eu am pierdut-o pe a mea, Max.
Contextul e important. Și ceea ce eram noi, de asemenea.
Mai știi cum eram înainte să moară Rosa?
Era sfârșitul clasei a XII-a, lumea era a noastră.
Puteam face orice, puteam fi orice.
- Eu nu ratez niciodată! - Iată o superputere utilă!
Așadar...
Am luat examenul la Universitate.
Super! Ai văzut? Ce ți-am zis eu? Ești "pe felie".
- Facem cum am stabilit? - Da.
Dacă predau în vara asta, o să am bani de călătorit.
- Cu rucsacul, prin moteluri. - Fete europene...
Eu o să mă concentrez pe scris. Simt că pot scrie un roman.
Iz, nu zici nimic? Nu-l feliciți?
Care-i faza cu ea în ultima vreme?
- O fi tristă că se termină liceul. - Sau cerșește atenție.
Mai trebuie să lucrez trei ture la Crashdown,
ca să fac rost de mașina de la Rosa, după care... libertate!
- Și bani de benzină? - Îmi strici tot cheful.
- Salut, Liz! - Salut, Max! Ce citești?
Accept clișee de liceu de 500 de dolari, dle Trebek.
Kyle! Bună!
- Am intrat la Michigan. - Nu mai ai de așteptat?
- Grozav! - Hai, Wolverines!
Ce faci? Aveai test la istorie.
Îmi stai în soare.
Dacă mai lipsești mult, n-o să vii la bal.
- Nu-mi pasă de bal. - Cine ești tu acum?
Și de unde luăm noi marfă?
- Eu nu mă mai ocup de asta, Kate. - Dar avem nevoie de tine.
Dacă strici balul, eu și Jasmine o să-ți distrugem viața.
- Nu-mi mai răscoli prin lucruri! - Nu mă mai minți!
- Am 19 ani! - Locuiești în casa mea!
Ce faci? Nu mâncăm pop-corn?
Mă sufoc aici, Liz. E ca la închisoare.
Când se întoarce mama, o să se mai potolească și el.
- Mă ajută să-mi iau o rochie. - Nu-mi pasă dacă mai vine înapoi.
Nu te mai obosi nici tu. Nu te-ai săturat să ai încredere în ea?
Acoperă-mă dacă întreabă "gardianul".
- Ce faci? - Mă uit la stele.
Mă bucur că ai venit aici.
Am avut o zi de rahat.
Și eu.
Dar s-a terminat. Uite!
Mi-am găsit constelația preferată.
Un om și un șarpe.
Ori omul ucide șarpele, ori șarpele ucide omul.
Nu-ți poți da seama unde se termină omul și unde începe șarpele.
Cum se numește?
Ofiucus.
Ce naiba, Guerin? Furi instrumente din sala de muzică?
- E a mea! - Voiam s-o returnez.
Și era dezacordată, așa că... mulțumește-mi.
Tu chiar locuiești în camionetă.
E adevărat și tot ce se spune despre tine?
Ești norocos, să știi.
La mine acasă e nasol rău.
Lângă casă am un depozit cu scule.
E călduros. Eu mă duc acolo când o iau razna lucrurile.
Așa că...
Iat-o pe chelnerița noastră preferată!
Ai de gând să-i spui că milkshake-urile făcute de ea te dau pe spate?
Salut, Max! Un shake "Omulețul verde", cu frișcă și două cireșe?
Ți-ai adus aminte ce-mi place?
Da, superputerea mea e mintea. Altceva?
Da, trei burgeri și trei porții de cartofi prăjiți la pachet.
Două de cartofi. Sunt la dietă, pentru bal. Știi doar...
Dar tu nu mergi la bal.
- Bună! Eu sunt Isobel Evans. Tu? - Ai zis că nu te interesează.
Ai lipsit de la istorie și de la sport.
Iar Markham nu te mai lasă la opționale.
- Nu mai ții minte? - O s-o conving eu cumva pe Markham.
Superputerea mea e tot creierul.
Izzie! Mi se termină tura în curând, apoi, putem pleca.
- Unde? - Să vedem "Ultima casă pe stânga".
Mersi de invitație, dar, momentan, nu sunt în căutare de prieteni noi.
Ne vedem la mașină.
Îmi cer scuze... Nu-i plac filmele de groază.
Dacă o atingi pe fiica mea,
o să te tai în bucățele atât de mici,
că o să te mănânce vulturii ca pe chipsuri.
- Înțeleg spaniola. - Știu.
Arăți... uau!
Ți-ai schimbat rochia.
Uneori, fetele trebuie să poarte roșu.
Îți stă bine. Semeni atât de bine cu mama ta...
- Speram să fie acasă azi. - Nu-i nimic, o să-i arătăm poze.
Și una cu Rosa.
Frumoaselor!
- Vrei o poză serioasă? - Una normală.
- Serioasă și normală? - Încetați!
- Sunteți cei mai nașpa parteneri. - N-are rost să ieși cu unul singur.
Max trebuia s-o invite pe Tess. Te place.
- Nu, mersi. - E drăguță.
- E sexy. - Am venit cu voi doi.
Plus că aproape s-a terminat...
Unde naiba te duci, Manes?
De ce ți-e așa de frică?
- Mai spune o dată! - Nu înțeleg care-i faza, Alex.
Pur și simplu avem gusturi diferite. Mie îmi plac tacos, ție... hotdogii.
- Nu asta ai spus! - Da' ce-am spus?
Kyle!
- Eu am impresia că exagerezi, Manes. - Nu vrei să audă Liz cum m-ai făcut?
O să fii într-un fel cu amicii și altfel cu ea?
Ești un laș! Așa ai fost mereu.
Kyle!
Dă-te!
Ești bine?
- Stai, Liz! - Nu mă urmări!
Alex are dreptate. Maturizează-te!
E închis.
Salut!
"Salut"? Serios? Te-ai purtat ca o scorpie cu mine ieri.
Crezi că poți veni aici așa?
Nu vrei să știe frate-tu că suntem prietene.
Parcă ziceai că nu-ți pasă de reputația mea.
- Nu mi-e rușine cu tine. - De ce te prefaci că nu mă cunoști?
Iartă-mă! Știu că m-am purtat ciudat în ultima vreme.
Am trecut prin multe.
Mi-aș dori să pot fi mereu eu însămi cu tine.
A fost nasol la bal?
Pur și simplu nu-mi pasă de oamenii ăia.
- Ce faci cu rucsacul? - Mă gândeam să plec din oraș.
Mă poate ajuta un tip să renunț la droguri. Mi-e foarte greu.
- Ce tip? - Nu e un tip în sensul de iubit.
E mai mult... ca un tată. Și el încearcă să se lase.
Vreau să schimb peisajul. Mă sufoc în orașul ăsta.
Rămăsesem pentru Liz, dar acum pleacă și ea.
- Atunci, hai să plecăm! - Ce? Noi două?
Da, Rosa.
Fugi cu mine!
Liz!
Max...
Bună!
Vrei să te las singură?
Kyle nu e chiar așa de rău. Eu văd partea lui bună.
Dar e căpitanul echipei de fotbal și e regele balului și...
"Un cap încoronat nu știe tihnă", nu?
Sunt sigură că vă veți împăca.
Nu cred.
Îmi pare rău că suferi.
Nu din cauza lui Kyle plângeam.
Plângeam fiindcă am avut o zi foarte grea
și vreau să vină mama.
Dacă ar fi aici, probabil că ar fi...
... beată
și egoistă.
Dar tot aș vrea să fie aici acum.
Probabil că ea crede că am crescut, că-mi pot purta singură de grijă.
Dar nu e așa. Pur și simplu...
Încă am nevoie să aibă cineva grijă de mine.
Citatul e din Shakespeare? Ce ai zis mai devreme despre încoronare.
- Henric al IV-lea... partea a doua. - Tu ești altfel, Max Evans.
Max!
Isobel a dispărut.
Și am o presimțire rea.
- Du-te! În curând vine și Maria. - Ești sigură?
Noapte bună, Liz!
Isobel! Ce naiba?
- Ce e... - Cred că e doar vopsea.
Ai fost cu Rosa?
- Ai luat ceva? - Nu, nu știu cum am ajuns aici!
Nu mai minți! E desenul Rosei. Aici vinde ea droguri. Zi adevărul!
Viața mea nu te privește, Max. Mi-ai spus asta deja.
- Toată noaptea te-am căutat. - Mă părăsești!
Te duci în capătul celălalt de lume! Cu mine cum rămâne?
Trăiește-ți viața! Nu te părăsește nimeni!
Îmi pare rău că am stricat noaptea balului.
Pot să-mi rezolv și singură problemele, fără ajutorul vostru.
IUNIE 2008
- Guerin! Stai liniștit, eu sunt. - Stăteam și eu pe-aici...
Da, nu-i nimic. Bine că ai dormit aici. E cam frig afară noaptea.
Ți-am adus chitara. E a fratelui meu.
Mă gândeam că o vrei tu.
- De ce te porți frumos cu mine? - Nu toată lumea are interese ascunse.
Uneori, oamenii se poartă pur și simplu frumos cu cei din jur.
Eu nu am întâlnit de-ăștia.
Ăsta e singurul lucru care mă liniștește.
Muzica.
Te liniștește?
În mine e mereu haos. E gălăgie...
Vreau doar să fug de mine însumi.
Dar apoi cânt și... Mi se schimbă entropia.
Se face liniște.
Mulțumesc.
Cu plăcere.
- Rosa? - Nu acum.
Cine a făcut asta?
Kate și Jasmine. Sunt supărate că nu mai petrec cu ele.
Nu vreau s-o vadă sora mea. A zis că-i trebuie mașina azi...
- Te ajut eu s-o speli. - Nu e nevoie, mă descurc!
Ți-am greșit cu ceva?
Credeam că Kate Long mi-e prietenă, dar ea voia doar droguri.
Și mama se poartă oribil, și Liz pleacă, și am aflat că tata...
Nu mai am energie și pentru tine.
E prea mult, Izzie. Nu pot face față!
Sunt sigur că Isobel doar fumează mai multă iarbă.
Nu pricep de ce ne minte.
Mai știi cum leșina după excursia cu cortul?
- Crezi că se întâmplă iar? - Se poate.
Nu știu, are momente când parcă nu e prezentă.
Nu înțeleg de ce nu ne spune ce este.
E supărată că plecăm din oraș. E supărată de ceva timp.
- Nu știu. O să vorbesc cu ai mei. - Nu, că o vor duce la medic.
Îi vor face o mie de analize. Se mai trezește și ea în locuri ciudate...
Eu pățesc asta mereu.
Nu-ți face griji, Max. O singură dată te poți da elev de clasa a XII-a.
Știu și cred că ai dreptate. Sunt pur și simplu stresat.
Apropo de chestii de liceu...
O s-o invit pe Liz în oraș.
Ne-a mai rămas doar vara asta, atât. Frate, am avut un moment romantic.
Genul de moment pentru care merită să lupți.
Da, știu cum sunt momentele alea.
Ți-am zis că vreau mașina ca să strâng mostre din deșert.
- Am eu nevoie diseară. - E pentru școală!
Mai ai două săptămâni, și gata. Nu poți și tu să nu fii perfectă o dată?
- N-aș încerca să fiu perfectă dacă... - Dacă ce?
Nu vreau să se îngrijoreze tata pentru amândouă.
Ești fix ca mama, să știi. Numai tu contezi!
Eu nu sunt deloc ca mama! Eu sunt aici!
Rosa!
Salut! Te duc eu, dacă vrei.
În deșert. Și eu am de făcut lucrarea aia la bio.
Lasă proiectul de la biologie! Hai să mergem într-o aventură!
- Așa... - Liz, asta e marea ta aventură?
Liz Ortecho nu ar renunța la teme ca să bea bere cu un băiat.
Mersi!
Și ia zi... De unde ai buletinul fals?
De la Rosa. Era cât pe-aci să intru la un concert Fall Out Boy cu el.
Sasha Jimenez, 25 de ani.
Eu sunt.
- Tu cine ești? - Max Evans.
Bine. Spune-mi despre tine, Max Evans, de 25 de ani.
- Tu prima. - Eu sunt dansatoare.
- Tu? - Eu sunt... scriitor.
- Scriu mai mult romane. - Romane pretențioase?
Nu.
Vreau să scriu romane în care să te poți cufunda.
Care să te facă să te simți ca acasă, să-ți țină de cald.
Sigur ești un scriitor grozav.
Și tu, o dansatoare grozavă.
Vino! Îți arăt!
Salut!
- Putem vorbi? - Da.
Între patru ochi, dacă se poate.
Începem așa. Unu, doi, trei.
Așa! Acum, mai repede. Ești gata?
N-ai rezista la o petrecere de 15 ani. Doamne...
Va fi o zi frumoasă de vară. Acum, o melodie pentru toți îndrăgostiții...
- Ador melodia asta! - Gata, dansăm liber acum.
Bun. Zi!
Scuze, nu am vrut să...
- Vreau să te sărut. - Bine.
Dar nu mi se pare o idee bună.
- Nu din cauza ta. E prea târziu. - Avem toată vara la dispoziție.
Ba nu. După absolvire, o să plec într-o călătorie prin țară.
Vreau să înțeleg de ce au riscat părinții mei totul ca să vină aici.
Nu am ieșit niciodată din Roswell.
Vreau să văd oceanul.
Dar nu cred că te pot săruta și, apoi, să plec.
Nu vreau să plec, cum a făcut mama.
Atunci, nu mai pleca.
Dar nu vreau să fiu nici fata care-și schimbă planurile de dragul unui băiat.
Nu ne-am sincronizat deloc.
Ai mai făcut asta?
Da, dar nu cu un... tip.
- Cu un tip. - Da.
Și nu cu cineva care să-mi fi plăcut
la fel de mult cum te plac pe tine.
Te eliberezi când încalci regulile.
- Dă-l naibii de proiect la bio! - Exact!
Îl fac mâine.
- Dar dacă-mi schimb eu planurile? - Poftim?
Ai zis că nu vrei să-ți schimbi planurile de dragul unui băiat.
Eu nu mi-am dorit nimic altceva decât să-mi schimb planurile de dragul tău.
- Ai veni cu mine în călătorie? - Ne putem săruta la ocean.
Sau la Marele Canion sau pe Empire State Building.
Va fi o vară perfectă!
Tată...
Asta se termină acum.
- Cum îndrăznești? În casa mea. - Nu are nicio legătură cu tine, tată!
Tot ceea ce faci se răsfrânge asupra mea, fiule.
Nu vreau să fiu umilit.
Ia mâna de pe el!
Nu!
Hei, ce cauți aici? Dă-te de lângă mașina mea!
- Am adus-o pe Liz acasă. - Las-o în pace pe sora mea!
- Bine. Știu că te vezi cu Isobel. - Despre tine vorbim acum.
Ai băut cam mult, Rosa.
Se pare că am și eu o limită, dar lasă asta. Știu ce ești tu, bine?
- Ce? - E plin de oameni ca tine.
Izzie s-a dat drept prietena mea, dar e rea, iar tu ești un băiat prost.
Liz nu are nevoie de așa ceva. Ea o să ajungă cineva.
Nu e chiar așa...
O să plece din orașul ăsta mic, cu oameni mici. Așa că lasă-ne în pace!
Du-te!
Isobel...
Isobel!
Iz!
Pentru tine am făcut-o... Tot ce am făcut a fost pentru tine.
- Ce ai făcut? - Nu puteam avea încredere în ea.
Isobel!
Doamne! Michael, nu sta așa acolo!
- Trăiește! - Ea a fost!
Am văzut-o eu, Max.
Rosa!
Isobel le-a omorât pe toate?
- Nu, nu! Te rog! - De ce nu o poți ajuta,Max?
- Fă ceva! - Nu știu ce să fac!
Nu am mai înviat pe nimeni niciodată!
Nu sunt suficient de puternic.
Trebuie să plecăm de-aici.
Trebuie să-i sunăm pe părinții tăi sau să sunăm la poliție.
S-o denunțăm pe Isobel? Nu e ea însăși!
Ceva nu e în regulă cu ea, nu ar face ea așa ceva.
Nu putem lăsa cadavrele aici.
E plin de dovezi peste tot.
Noi suntem de vină...
Nu trebuia s-o lăsăm singură! Trebuia să avem grijă de ea!
O vom proteja acum.
Acoperim toată treaba asta.
Dumnezeule!
Ce s-a întâmplat?
- Nu mai știi, Isobel? - Nu.
Am...
- Am zbârcit-o, Iz. - Ce?
Michael!
Ce faci?
M-am luat la bătaie...
Boul mi-a rupt mâna.
M-am îmbătat și am dat peste fete, și nu mai puteam controla telechinezia.
Înainte de asta, puteam. A fost un accident.
- Ia mașina mea! Ne ocupăm noi. - Nu.
Nu vă las aici!
Hai!
Nu.
Nu e suficient.
După acea noapte, eu și Michael ne-am schimbat planurile.
Nu am mai ieșit împreună deloc.
Ne tot aminteam unul celuilalt de fapta groaznică săvârșită.
Am avut grijă de Isobel luni de zile și nu s-a mai întâmplat nimic.
Aveam atâtea nedumeriri... Dar nu am întrebat-o niciodată.
Eram prea ocupați să uităm ce-a fost.
- Și nu știi de ce a făcut-o. - Nu. Nu am înțeles niciodată.
Nu înțeleg. De ce?
Nici n-o să înțelegi vreodată. Nu tu ai provocat accidentul.
Ba eu l-am provocat! M-ai văzut!
Ba nu, când te-am găsit cu mâna pe ea...
M-ai privit și parcă erai un cu totul alt om.
- E vina ta! Uită-te la sora mea! - Știu, o văd mereu când închid ochii.
I-ai lăsat pe cei din oraș să creadă că ea le-a omorât pe Jasmine și pe Kate.
Asta suntem noi? Niște criminali?
Max l-a omorât pe ăla din deșert, iar eu...
E în ADN-ul nostru?
Suntem o specie criminală care a venit aici ca să omoare oameni?
Nu știm de unde am venit și ce suntem!
Timp de zece ani, oamenii din oraș mi-au terorizat familia.
Ai făcut o țintă din noi!
- M-ai făcut o țintă! - Nu știu că se va întâmpla asta.
- Mi-era frică, eram un copil prost! - Ba nu erai prost, Max!
Erai genial! Aveai 17 ani și ai acoperit o crimă timp de zece ani!
- E incredibil! - Liz...
Am vrut să-ți spun. Te-am căutat după aceea,
dar îți luai la revedere și plecai.
Nu am mai leșinat așa din noaptea aceea.
Înseamnă că voi păți iar așa. Și că sunt un pericol.
Am trăit vreme de zece ani o minciună convenabilă.
E timpul să spunem adevărul.
Ai nenorocit-o pe sora mea ca s-o salvezi pe a ta.
Nu vreau să te mai văd niciodată, Max Evans.
Ați urmărit serialul ROSWELL, NEW MEXICO
Seria I Sfârșitul episodului 6
Subtitrare: Retail